BÈLGICA I LA GEGANTOMANIA

Gegantomania

A Bèlgica, amb el nom de gegantomania, anomenen el fenòmen geganter. El mot es refereix a la proliferació de gegants, al cada vegada més creixent interès dels estudiosos i fins i tot a tots als col.leccionistes, aficionats i fotografs de gegants.

Bèlgica té un folklore molt ric, bastament estudiat i sobretot respectat per les institucions polítiques, administratives i sobretot acadèmiques. Cada any es fan seminaris a les universitats belgues sobre aspectes concrets del folklore. Els estudis universitaris contemplen el folklore de manera habitual i normalitzada com elements que configuren la seva forma de ser. Per altra banda, existeixen un bon nombre de museus de costums i tradicions, en els que vaig poder observar les similituts entre el folklore belga i el català. 

Abans de parlar de gegants, cal tenir en compte la divisió clara entre la part flamenca i la part walona que també s'observa molt especialment en el tema dels costums del cicle de la vida.

Bèlgica és terra de gegants. Segons una enquesta feta per Renaat van deer Linden, publicada l'any 1981 en el llibre "Les géants processionels en Europe", editat amb motiu del 500 Aniversari de la figura del gegant Goliat d'aquesta població, la part flamenca tenia en el moment de l'enquesta, 1.198 gegants. Si hi afegim els de la part walona, que no estàn censats en l'esmentat treball, arribariem gairebé als 2.000. Només als entorns d'Ath, existeixen 47 gegants. Aquest ja és un punt de coincidència amb Catalunya, perque el cens actual de gegants supera de llarg els 1.700 i encara no tenim constància de molts gegants existents a les escoles.  El més normal en moltes poblacions és tenir més d'un parell de gegants, concretament, a Turnhot, el nombre és extraordinari, tenen 52 gegants.

Un detall de les xifres anteriors ens demostra que a final dels anys 70 i just al començament del 80, el món geganter belga va sofrir un impuls considerable. A la taula que segueix es veu el creixement experimentat en algunes zones en l'espai de 22 anys.

	    Oost-Vlaanderen / Antwerpen / Limbourg / Vlaams Bravant
1959             70                    10              15                25
1981            115                    26              34   		 57

Més o menys, la data de màxima expansió del món geganter belga coincideix amb molt poca diferència amb l'inici de l'expansió gegantera a Catalunya, sense que aquesta coincidència vulgui significar res.

Característiques dels gegants belgues

Els caps dels gegants belgues estan construïts de materials similars als gegants catalans. Abunden més els gegants fets de cartró que de poliester i queden alguns gegants com els vells de Dendermonde o alguns dels d'Ath, que el cap és de fusta. 

Molts tenen les mans fetes del mateix material que el cap, encara que hi ha molts gegants que tenen les mans fetes amb un guant omplert i a vegades fins i tot el braç és així. En aquests casos cusen les puntes dels dits al vestit, just on volen que hi vagi a parar la mà i d'aquesta manera agafi la positura desitjada. Amb la mà cosida al cos impedeixen que els braços, solts, volein.

Les estructures no es fan de cartró o de fibra com aquí. N'hi han de tota mena, però la manufactura clàsica és feta de vímet amb ànima de canya, tal i com eren molts dels gegants catalans fins a la meitat del nostre segle, com una de Reus que encara es conserva d'abans de la restauració dels gegants. A Bèlgica i al nord de França, anomenen als gegants i el bestiari amb la denominació de "monstres d'osier", és a dir, monstres de vímet.

Pel que fa al que representen, existeixen moltes similituts amb els gegants catalans. Llevat dels que tenen una història reculada i que representen a Goliat o a Sant Cristòfol principalment, la majoria representen  personatges històrics o bé personatges del llegendari, gairebé sempre relacionats amb la història o el costumari local. Per exemple a Sant Niklaas, el gegant és la representació de Sant Nicolau, vestit de bisbe. A Tournai, entre altres personatges representats hi ha "La Chalé Vert", nom popular amb que es coneixia a una dona del lloc que pertanyia a una institució, anomenada també "Institution des Chalés verts et des Collets verts", que es dedicava a la benficència. A Lochristi, els gegants Reinaert i Hermeline, són dues guineus d'una llegenda local. A Ath, un dels gegants representa l'Ambiorix, un heroi gal local. A Schellebelle, els gegants són cesar i Cesarine, en record de la presència dels romans a la regió...

També hi ha gegants de caranaval com els d'Aalst. En el museu del carnaval de Binche, existeix informació molt variada dels gegants de carnaval de tot Bèlgica. Els gegants de carnaval belgues no reparteixen guitzes, com els nostres del carnaval de Solsona, senzillament són gegants de manufactura igual als altres, però amb cares més grotesques.

Un altre costum bastant extés és el de representar families senceres, com seria per exemple els gegants de Brussel.les o els de Nivelles, que van assistir a la Trobada Internacional de Gegants de Matadepera, l'any passat.

Els gegants de Nivelles

Nivelles, dins del Bravant wallon, té una tradició gegantera molt notable. La primera dada es refereix a un Goliath, el més antic de tota Wallonia, datat l'any 1457. Poc temps després i a diferència del gegant Goliath d'Ath, va canviar el nom molt aviat. L'any 1584, ja es coneix amb el nom d'Argayon. L'any 1668, apareix acompanyat d'una geganta, la senyora Argayon, i al segle XVIII tenen un fill, el Lolô. 

Nivelles tambe va tenir molts altres elements festius: el Cavall Bayard (1513-1599), un drac (1403, 1599 i segle XVIII), una àliga (1637), un licorn (1668), un lleó (1640), un camell (1713) i el Cavall Godet ((1637). Cada entremés era conduït per un nen assegut al damunt i naturalment, a sota, els bastaixos.

L'any 1786, Josep II va aplicar unes mesures molt severes que van afectar a tots els "cortèges" (cercaviles) i a tots ommegangs (festes).  i molts dels gegants i dels elements del bestiari va ser venut o es va fer malbé. Curiosament també trobem una altra coincidència amb Catalunya, perque les prohibicions del segle XVIII a Catalunya van ser dues, la derivada del Decret de Nova Planta de Felip V (1716) i les prohibicions eclesiàstiques del 1780.

Al segle XIX, els gegants de NIvelles sortien molt esporàdicament i moltes vegades passaven anys sense sortir al carrer. L'any 1806, van ser restaurats i van sortir fins al 1819 en que van quedar fora de circulació fins 1854. Tornen a sortir els anys 1878 i 1888 i fins l'any 1890, en que participen a Brussel.les en un "cortège bruxellois des géants et des légendes populaires" (desfilada de gegants i de llegendes populars). Aquesta festa va agrupar la majoria de gegants i elements del bestiari belga. Curiosament, només dotze anys després, l'any 1902, l'Ajuntament de Barcelona feia el mateix per les festes de la Mercè.

A partir de l'aconteixement de Brussel.les tornen a sortir cada any per les festes locals i es desplacen a altres indrets: Lille (1892, 1922 i 1956), a Tournai (1923), a Brussel.les (1935, 1958, 1979 i 1980)...

L'any 1926, Nivelles recupera el drac, el lleó o el camell, que sobreviuen juntament amb els gegants fins al bombardeig de 1940.  Els tres gegants actuals daten de 1950 en que van ser recuperats.

Els gegants de Namur

Namur, és la població wallona que més elements del bestiari ha tingut i que ens serveixen per comparar amb el nostre bestiari festiu. Ja hem vist, amb el bestiari de Nivelles, que nosaltres tenim elements com la mulassa, la víbria o el bou, que a Bélgica no hi son i ells en canvi tenen altres animals que no estàn en el nostre bestiari popular. 

També a Namur hi ha un Goliath molt aviat, l'any 1458, que va ser precedit per un drac (1451) i un Sant Cristòfol (1455), que era representat per un home dalt de xanques. La companya del Goliat, va arribar l'any 1518, any en que també es va estrenar un Cavall Bayard i dos personatges que representaven a Carmenay i al mag Maugis.  La familia dels gegants va augmentar amb una filla l'any 1540 i el nombre de gegantons arribarà a quatre l'any 1576.

Pel que fa al bestiari, el de Namur és encara més extens que el de Nivelles:  àliga i griu (1541), lleó, lleona, elefant, dromedari, camell, licorn, estruç, cigne i boc (1571). Les sortides dels elements acaben l'any 1724 i es van fent malbé fins a desaparèixer. Els únics elements recuperats són els gegants, l'any 1906 i el Cavall Bayard, l'any 1951.

Els gegants de Brussel.les

La dada més antiga coneguda de gegants a Brussel.les, és del segle XVI. El primer element que apareix a les documentacions és el Cavall Bayard (1529), seguit dels gegants (1543), que segurament un i altres ja participaven de l'ommegang des del segle XIV. A partir d'aquesta data, la documentació sobre els elements de Brussel.les, tampoc és menuda: Sant Cristòfol amb xanques (1698), un cigne, dos grius, dos dofins, dos cavalls de mar, dos lleons, dos cocodrils, un lleopard,  un dromedari, un licorn, un fènix, una àliga, dos camells (1785). Aquest mateix any, a més del bestiari surten onze gegants.

Després d'aquesta data sovintegen cites de gegants a Brussel.les a cada festa i a cada acte protocolari, fins que en la segona guerra mundial són destruits. L'any 1948, es recuperen tretze gegants i el Cavall Bayard i tornen a ser destruits entre 1963 i 1965, aquesta vegada, segons apunta Jean-Pierre Ducastelle, degut al vandalisme i a la negligència. L'any 1973, l'associació de l'Ommegang, en recupera quatre. En aquest moment Brussel.les compta entre el nucli els barris amb una cinquantena de gegants.

RESUMINT

El tema geganter a Bèlgica és extens i molt més treballat a Catalunya. Haguessin fet falta una dotzena de planes més per donar-ne una visió més global. Això ha estat un tast suficient per deixar constància d'un pais amb gegantomania, com diuen ells. En una altra ocasió caldrà treballar altres aspectes de Bèlgica que hem deixat al tinter i que són de molt interès. 

Un d'ells és la Ducasse d'Ath, una festa basada principalment en una desfilada amb molts elements, que a Bèlgica significa el que a Catalunya significa la Patum de Berga. Un altre tema que mereix atenció és la Lumeçon de Mons, que es la representació de la lluita entre Sant Jordi i el drac i també té una incidència molt notable per la tradició que té i per l'assistència de públic.

Finalment, caldria treballar elements atàvics, com Sant Cristòfol o Goliat, que a més de llarga tradició, tenen els exponents vius més clars a Bèlgica. També és molt interessant el Cavall Bayard, Beiard, Godet...de nom diferent segons el lloc, però que té una tradició molt arrelada`. Particularment vaig tenir ocasió de veure el d'Ath, que eI  porten setze homes fent-lo ballar. Té 8 metres d'alçada dels peus al cap i al llom hi porta quatre criatures.

I finalment valdria la pena fer un estudi comparatiu entre els elements del bestiari belga i els del nostre bestiari.

						Jan Grau